Seiska – paskanpuhujien Raamattu täytti pyöreitä vuosia
![](https://ccae5db33d.clvaw-cdnwnd.com/95c73d568b6a2d0aa2214d1990108232/200000889-bc9d2bc9d7/59548846.jpg?ph=ccae5db33d)
Teksti Harald Olausen
"Valehtelija salaa sen itseään koskevan tiedon, että hän yrittää estää meitä saamasta oikeaa kuvaa todellisuudesta; meidän ei tule tietää, että hän tahtoo meidän uskovan jotain, mitä hän itse pitää perättömänä. Paskanpuhuja puolestaan salaa sen itseään koskevan tiedon, ettei hän ole kovinkaan olennaisesti kiinnostunut väitteidensä totuusarvosta."
-Harry G. Frankfurt
"Seiska 30: erityisen, todella, loistavaa, mahtavaa..." Näillä sanoilla täytti 7 päivää-lehden livelähetyksen sisääntuloaulasta torstaina 6.10.2022 ennen varsinaisia bileitä tunnetun juorulehti Seiskan 30-vuotisjuhlien juontaja haastellessaan Kana-nimistä tyrkkyä, missien, urheilijoiden ja muiden turhien julkkisten syksyn superjuhlissa. Jos viinin makua voi kutsua tammiseksi, voi paskanpuhumistakin määritellä ainakin tässä tapauksessa "pyöreäksi" ja sen varjolla kieleen luikahtavia valheita pöyristyttäviksi.
Kun hieman selaa lehden nettivuja on varma asiasta ja vielä lisäksi tyrmistyy. On vaikea uskoa, että Seiska on ollut olemassa jo kolmekymmentä vuotta ja että vielä riittää jonoiksi asti niitä, joita lehden jutut kiinnostavat, tai että vielä riittää niitä tyrkkyjä, jotka elävät lehden heijastamasta julkisuudenvalokeilasta kuvitellen olevansa oikeasti jotain maailmantähtiä.
Kun epäjournalismia harjoittava epälehti 7 päivä täytti eilen valtavan hömppäjuhlaporukan juhliessa täydet vuodet Helsingin Pannuhallissa, kutsun saivat vain sellaiset ihmiset, jotka olivat lehden mukaan tärkeitä ja kiinnostavia (itse en onnekseni kutsua saanut). Jo lehden ulkoasu ällöttää, saati sitten sen sisältämät toisarvoiset juorut kuka on kenenkin kanssa.
Nykyajan hömppätähdet voivat pelkällä paskanpuhumisella ponnistaa pitkälle, kuten BB-talosta tutuksi tullut nykyinen persujen homokansanedustaja Sebastian Tynkkynen, jonka Timo Soini kirjassaan Peruspomo (WSOY 2012) lyttää täysin käyttämällä halventavassa merkityksessä Tynkkysen kohdalla kiertoilmaisua "tyrkky".
Paskanpuhumista tutkinut Harry G. Frankfurt väittää, että on mahdotonta valehdella, ellei itse usko tietävänsä totuutta; valehtelijan tapauksessa on hänen mukaansa välttämätöntä, että hän pitää väitteitään epätosina.
Ja vaikka paskanpuhumisen juuret ovat kristinuskossa, on sillä vahvat perinteet kansan syvien rivien keskellä sutkissa tarinankertojissa, joita ei ole koskaan kiinnostanut uhrata hyvää kehitteillä olevaa tarinaa sen enempää toden kuin epätoden puolelle, koska hän ei välitä siitä, kuvaavatko hänen sanomansa asiat todellisuutta vai eivät.
Augustinus ei pitänyt paskanpuhujia valehtelijoina, koska paskanpuhujat kertoivat niitä itsensä huvittamiseksi ja silkasta rakkaudesta paskanpuhumiseen vailla hyötymistarkoitusta.
Humpuukin viljeleminen eli paskanpuhuminen ja sen vahingolliset vaikutukset ovat mahdollisia sellaisten ihmisten keskuudessa, jotka ovat joko pakolla tai vapaaehtoisesti antaneet muille vallan päättää siitä, mitä ja millä tavoin he saavat mistäkin asioista ajatella.
Paskanpuhumisen yksi suurimmista vioista onkin se, että se vie meidät harhaan askartelemaan tärkeiden asioiden asemesta jonninjoutavuuksien pariin - niin sen tarkoituskin on, samoin kuin 7 Päivää-lehdenkin koko agendan. Se ei siis ole harmitonta voyeristista viihdettä, kuten lehti antaa ymmärtää, vaan ihmismieltä alentavaa ja laiskistavaa typeryyden ylistyslaulua. Mutta takaisin juhliin. Lehden standilla poseerasi Kalkkuna-niminen sekava ja kovaääninen transu lehden juhlista kertova mainoslappua käsissään heilutellen.
Ensimmäinen haastateltava, julkkisasianajaja Heikki Lampela tiivisti hyvin sen mikä on tämän hömppälehden linja: viihdyttää ja tarkoitettu niille, jotka kestävät leikin. Juhliin pääsivät vain ne "seiskalaiset julkkisjournalismin uhrit ja teloittajat, ne jotka tarvitsevat toisiaan ja julkisuutta kuin köysi hirtettyä, juhlivat sulassa sovussa.
Laulaja Reetun mielestä Seiska on nykyajan kulttuurilehti. Seiskan sivuilla livelähetyksen viereiset otsikot kertoivat verkkolehden luetuimmista jutuista; Petrus Pennanen ryyppäsi laivalla uuden venäläisrakkaansa kanssa, Orgioita ja yhteisnainteja. Uutuuskirjat paljastavat Kari Väänäsen hurjat seksirietastelut - nai opettajaansa, Niko Saarinen lyö popdcastissa pöytään villit viikonloppusuunnitelmansa: Meinaan pitää kullibileet"- tästä on kyse.
Kirjailija Herbert Sebastian Agarin kuuluisan tokaisun tavoin Seiskalla on isot markkinat epätotuuden ja epäoleellisuuksien levittäjänä. Agarin väitti totuuden, joka vapauttaa ihmisen, olevan totuus, jota ei kukaan halua kuulla. Juuri siksi hömppä myy. Lehteä tekevät ja lukevat ihmiset, jotka haluavat myydä itsensä ja oman totuutensa julkisesti välittämättä siitä, ettei se ole aito tai kiinnostava.
Lehteä selaillessa tulee mieleen se ikuisuuskysymys, ketä tällainen roska muka kiinnostaa? Kuulemma monia ja lisää monia, sillä typerillä ennakkoluuloilla ja halvoilla selkäänpuukotuksilla ja hömppäjuoruilla rahastava lehti on Suomen luetuin. Edesmenneen Timo T.A. Mikkosen leski paljasti Timo T.A:n tehneen paljon juttuja lehteen.
Lehti on yleisen kliseen mukaan sellainen, josta kaikki puhuvat, mutta jota kukaan ei koskaan lue (kuulemma parturissa ja kampaajilla, koska käytän ulkomaalaisia partureita, säästyn sekä ilkeiltä juoruilta parturin kanssa että tätä yleistä pahoinvointia lisäävän paskalehden lukemiselta).
Entä edustaako Seiska humpuukia, joka on Max Blackin mukaan erityisesti rehentelevien sanojen tai tekojen avulla tapahtuvaa harhauttavaa väärän kuvan antamista toimijan omista ajatuksista, tunteista tai näkemyksistä tavalla, joka ei suoranaisesti ole valehtelua? Ehkä, mutta humpuukin käsitettä voi avata hieman laveammin Princetonin yliopiston emeritusprofessori Harry G. Frankfurtin vuonna 2006 suomennetun kirjan On bullshit-Paskapuheesta-kirjan tavoin.
Kirja väittää heti aluksi useamman meistä luottavan lujasti siihen, että tunnistamme paskapuheen ja osaamme siksi jättää sen omaan arvoonsa -väite, joka tuntuu paitsi tuulesta temmatulta niin myös huonosti perustellulta ja vielä huonommaksi motiiviksi kirjoittaa aiheesta kokonainen kirja.
Kirjan parasta antia on paskapuheen ja valehtelun erottaminen. Harry G. Frankfurtin mielestä paskapuhe ei nimittäin varsinaisesti vääristä asioita, joihin se viittaa, eikä liioin puhujan käsityksiä niistä, kun taas valehtelu antaa tahallaan väärän kuvan näistä asioista -olemalla perätöntä:
"Koska paskapuheen ei tarvitse olla perätöntä, vääristämisen päämäärä on toinen kuin paskapuheen tapauksessa. Paskanpuhuja ei välttämättä pimitä - tai yritä pimittää - meiltä sen enempää tosiasioita kuin omaa käsitystään niistä. Sitä vastoin hän kyllä pyrkii salaamaan meiltä toimintansa tavoitteet. Hänen ainoa välttämätön tunnusmerkillinen piirteensä on, että hän antaa jollakin tavalla väärän kuvan siitä, mihin hän oikein pyrkii."